Hinche: territorio de paz, centro de saberes campesinos. Caminando la utopía.
![Thumbnail](/xmlui/bitstream/handle/10234/198670/Rodriguez_Suarez_Hinche.pdf.jpg?sequence=4&isAllowed=y)
Visualitza/
Metadades
Mostra el registre complet de l'elementcomunitat-uji-handle:10234/10
comunitat-uji-handle2:10234/158177
comunitat-uji-handle3:10234/159025
comunitat-uji-handle4:10234/196391
REVISTESMetadades
Títol
Hinche: territorio de paz, centro de saberes campesinos. Caminando la utopía.Autoria
Data de publicació
2021Editor
Universitat Jaume I. Servei d'Activitats Socioculturals (SASC); Seminari Permanent d'Aprenentatge en Participació Comunitària 'Garbell'ISSN
2386-5458Cita bibliogràfica
Rodríguez Suárez, M. A. (2021). Hinche: territorio de paz, centro de saberes campesinos. Caminando la utopía. Kult-ur , 8(15). https://doi.org/10.6035/kult-ur.6310Tipus de document
info:eu-repo/semantics/articleVersió de l'editorial
https://www.e-revistes.uji.es/index.php/kult-ur/article/view/6310/6812Versió
info:eu-repo/semantics/publishedVersionParaules clau / Matèries
Resum
El artículo realiza, desde el paradigma crítico social y desde
el tipo de investigación de sistematización de experiencias, una contextualización sociogeográfica de Colombia en donde también ... [+]
El artículo realiza, desde el paradigma crítico social y desde
el tipo de investigación de sistematización de experiencias, una contextualización sociogeográfica de Colombia en donde también aparecen algunos
aspectos sociohistóricos que permiten poner en el centro de la discusión la
importancia de la tenencia de la tierra que ha generado diversas disputas en
donde se han identificado intereses externos e internos al país.
Este punto se convierte en el eje de inflexión, en donde a pesar de las diferentes fuerzas en tensión, se recupera y visibiliza la experiencia de un grupo
de mujeres campesinas que forjan paz en, desde, por y para su territorio, donde
han logrado, a través de sus propios saberes, la reconstrucción del tejido social
y la recuperación de los espacios comunitarios que fueron en su momento
arrebatados por los diferentes grupos armados en medio del colapso parcial
del Estado. Una experiencia de paz positiva, que según De Roux (2018) es “al
mismo tiempo limitada, vulnerable, criticable. Apoyarla es un acto de audacia,
no de temeridad; es un acto moral, porque el país vive momentos de incertidumbre” (11). [-]
This paper takes a socio-critical perspective to offer a socio-geographical contextualization of Colombia. The research is based on a systematization of experiences and reveals some socio-historical aspects that point ... [+]
This paper takes a socio-critical perspective to offer a socio-geographical contextualization of Colombia. The research is based on a systematization of experiences and reveals some socio-historical aspects that point
to the importance of placing land tenure at the heart of the debate, a topic that has generated disputes where external as well as domestic interests have been
identified.
This issue has become the turning point where, despite a climate of tension
among various forces, the experience of a group of peasant women working
together for peace (in, from, by, and for their territory) is recovered and made
visible. Through their own knowledge, they have reconstructed the social
fabric and the recovery of community spaces that had been taken away by
different armed groups during the partial collapse of the State. This is a positive peace experience that, according to De Roux (2018) is “at the same time
limited, vulnerable, open to criticism. Supporting it is an act of audacity, not
recklessness; it is a moral act because the country is living moments of uncertainty” (11). [-]
L’article realitza, des del paradigma crític social i des del tipus d’investigació de sistematització d’experiències, una contextualització sociogeogràfica
de Colòmbia on també apareixen alguns aspectes sociohistòrics ... [+]
L’article realitza, des del paradigma crític social i des del tipus d’investigació de sistematització d’experiències, una contextualització sociogeogràfica
de Colòmbia on també apareixen alguns aspectes sociohistòrics que permeten
posar en el centre de la discussió la importància de la tinença de la terra que ha
generat diverses disputes on s’han identificat interessos externs i interns al país.
Aquest punt es converteix en l’eix d’inflexió, on malgrat les diferents forces
en tensió, es recupera i visibilitza l’experiència d’un grup de dones llauradores
que forgen pau en, des de, per i per al seu territori, on han aconseguit, a través
dels seus propis sabers, la reconstrucció del teixit social i la recuperació dels
espais comunitaris que van ser en el seu moment arrabassats pels diferents
grups armats enmig del col·lapse parcial de l’Estat. Una experiència de pau
positiva, que segons De Roux (2018) és “al mateix temps limitada, vulnerable,
criticable. Secundar-la és un acte d’audàcia, no de temeritat; és un acte moral,
perquè el país viu moments d’incertesa” (11). [-]
Publicat a
kult-ur: revista interdisciplinària sobre la cultura de la ciutat, vol. 8, núm. 16Drets d'accés
info:eu-repo/semantics/openAccess