La plasmació de la ironia en l’assaig periodístic de Joan F. Mira
![Thumbnail](/xmlui/bitstream/handle/10234/179967/Serra_Plasmacio.pdf.jpg?sequence=4&isAllowed=y)
View/ Open
Metadata
Show full item recordcomunitat-uji-handle:10234/10
comunitat-uji-handle2:10234/158177
comunitat-uji-handle3:10234/617
comunitat-uji-handle4:10234/179947
REVISTESMetadata
Title
La plasmació de la ironia en l’assaig periodístic de Joan F. MiraAuthor (s)
Date
2018Publisher
Publicacions de la Universitat Jaume IISSN
1697-7750; 2340-4981Bibliographic citation
SERRA ADSUARA, Sergi. La plasmació de la ironia en l’assaig periodístic de Joan F. Mira. Cultura, Lenguaje y Representación/Culture, Language and Representation, 2018, vol. 20, p. 51-62Type
info:eu-repo/semantics/articlePublisher version
http://www.e-revistes.uji.es/index.php/clr/article/view/3631Version
info:eu-repo/semantics/publishedVersionSubject
Abstract
La ironia és un fenomen enunciatiu d’ampli abast que supera amb escreix una limitada adscripció a certes figures retòriques com ara l’antífrasi. Aquest treball examina com J. F. Mira fa servir de manera versàtil la ... [+]
La ironia és un fenomen enunciatiu d’ampli abast que supera amb escreix una limitada adscripció a certes figures retòriques com ara l’antífrasi. Aquest treball examina com J. F. Mira fa servir de manera versàtil la ironia en el seu articulisme assagístic per tal de potenciar la connivència amb el lector mentre hi vehicula funcions persuasives. Particularment, identifiquem les balises variades amb què Mira senyala l’aparició del fenomen irònic siga amb modulacions de to que abasten tot el text o bé amb segments lingüístics molt puntuals. Així comprovem que el factor del contrast entre components discursius resulta clau en l’estratègia d’ambigüitat argumental que la ironia posa en funcionament en aquest assaig seriat, que fluctua entre la prosa d’idees, el conversacionalisme i el caràcter estètic del discurs literari. [-]
Irony is a discursive phenomenon that comes in many forms and cannot be defined merely by the use any single specific trope such as antiphrasis. This paper examines how J. F. Mira makes versatile use of irony in his ... [+]
Irony is a discursive phenomenon that comes in many forms and cannot be defined merely by the use any single specific trope such as antiphrasis. This paper examines how J. F. Mira makes versatile use of irony in his journalistic essays in order to make the reader more complicit, all in the service of conveying persuasive arguments. More specifically, we identify the varied signposts that Mira uses to point to the emergence of irony in his texts, whether by means of variations in tone that last throughout a particular text or with language confined to smaller portions of his writing. Thus, we observe that the contrast between different discursive components is a key part of the writer’s strategy of argumentative ambiguity, a strategy that is implemented via irony in this series of essays, marked by fluctuations in register between the prose of ideas, a conversational tone and an aesthetic character of literary discourse. [-]
Description
Aquest article és el resultat d’una elaboració profunda dels continguts del capítol «L’estudi del fenomen irònic» (202-229) de la tesi doctoral L’assaig seriat de Joan F. Mira: anàlisi pragmaestilística i virtualitats ... [+]
Aquest article és el resultat d’una elaboració profunda dels continguts del capítol «L’estudi del fenomen irònic» (202-229) de la tesi doctoral L’assaig seriat de Joan F. Mira: anàlisi pragmaestilística i virtualitats per a l’educació discursiva, defensada per Sergi Serra Adsuara en la Universitat Jaume i el 26 de juliol de 2017, http://hdl.handle.net/10803/405418. [-]
Is part of
Cultura, Lenguaje y Representación, 2018, vol. 20Rights
info:eu-repo/semantics/openAccess
This item appears in the folowing collection(s)
- FIL_Articles [326]
- CLR_2018_núm.20 [20]