La Botalària (2018). Segona època. Núm. 09
![Thumbnail](/xmlui/bitstream/handle/10234/175944/Botalaria_9.pdf.jpg?sequence=5&isAllowed=y)
View/ Open
Metadata
Show full item recordcomunitat-uji-handle:10234/13
comunitat-uji-handle2:10234/3893
comunitat-uji-handle3:10234/169160
comunitat-uji-handle4:10234/4275
BIBLIOMetadata
Title
La Botalària (2018). Segona època. Núm. 09Author (s)
Date
2018-01Abstract
Aquest any la revista La Botalària fa història. En primer lloc, perquè es
pot dir que s’acompleixen vint anys des que a la tardor del 1997, un
grup de (molt) joves borriolencs i borriolenques, van decidir iniciar ... [+]
Aquest any la revista La Botalària fa història. En primer lloc, perquè es
pot dir que s’acompleixen vint anys des que a la tardor del 1997, un
grup de (molt) joves borriolencs i borriolenques, van decidir iniciar una
publicació que fora un altaveu de la seua estima pel patrimoni històric,
cultural i mediambiental del seu poble. Una aventura “imprevisible”
que va sembrar una llavor que ha anat germinant tots aquests anys.
Mirant enrere des de la talaia del present, rememorar eixa experiència
produeix alhora una sensació de satisfacció per la feina feta i de profund
reconeixement cap a tots aquells i aquelles que durant tant de temps,
d’una manera o d’una altra, s’han implicat en el projecte i l’han sabut
fer anar endavant. A hores d’ara, aquella xiqueta que imprimíem en
blanc i negre, i que ben bé haguera pogut anar al col·le d’Ana, s’ha
convertit en una publicació adulta, a tot color; l’estendard d’una
Associació Cultural que ha multiplicat també la seua activitat en els
darrers anys.
Com si volgués recuperar aquell impuls inicial, els lectors i lectores
d’aquest número trobaran en ell molts articles dedicats a l’estudi i a la
defensa del patrimoni històric i cultural del nostre poble. L’arribada a la
vintena de La Botalària i de la seua ensenya, el “Bruixot”, coincideixen
pràcticament amb el XXè aniversari de la declaració de les Pintures de
l’Albaroc com a Patrimoni de la Humanitat el 1998 i amb el naixement
d’una nova associació, Amics del Patrimoni de Borriol, a qui desitgem
molt d’èxit en les seues iniciatives. També coincideixen amb una sèrie
d’actuacions que en els darrers anys li han anat donant una altra cara al
seu casc antic. A la recuperació i posada en valor de la Moreria, ha seguit
ara l’apertura per fi d’una col·lecció museogràfica a Borriol, el MUHBO,
un espai que cal ara mantenir actiu perquè ens face pujar a sovint a la
part alta de la vila. En el futur s’albiren nous projectes, com ara el del
castell, com podran llegir també en aquestes pàgines.
Història fan també, d’una altra manera, els artistes, escriptors,
esportistes o youtubers locals que presentem en aquest número, i que ens
tornen a sorprendre amb la seua activitat. Destaca la fita aconseguida
aquest any per Sergio García, qui ha posat un fermall a la seua reeixida
carrera amb el prestigiós Màsters d’Augusta. També fan història tots
aquells que han viscut i batallat al llarg de les seues vides per tirar
endavant, i que recordem a la popular secció de fotografies antigues, de
la que servim als afamats lectors i lectores una nova i sucosa ració.
Finalment, aquest número de La Botalària fa també història en el sentit
més literal del terme, amb molts articles dedicats a repassar alguns
episodis del nostre passat. Cal destacar la signatura de Pierre Guichard,
un dels medievalistes europeus més reconeguts a nivell internacional,
que ha estat durant dècades un discret visitant del nostre poble i de
les restes arqueològiques que es conserven al seu terme i als voltants.
Aprendran també sobre les formes històriques d’abastiment d’aigua,
la Belle Époque, la vida de mossén Josep Portolés i la d’alguns músics
borriolencs o les correries dels pedrapiquers del poble que van treballar
a les obres de l’Exposició de Barcelona de 1929, on van lluir les seues
destreses en la pedra seca, una tècnica que coneixem molt bé a Borriol i
que és candidata a ser declara Patrimoni Immaterial de la Humanitat per
la UNESCO. Patrimoni immaterial és també un valencià que ha celebrat
aquest any a la vila la seua XXX Festa per la Llengua. Una llengua que,
com mostra el cas de Belén i Gaudi Mba, ha de servir com a element
aglutinador d’una societat que si bé mira al passat, ho fa sempre per
construir sobre ell un futur divers, obert i multicultural. [-]
Subject
Type
JournalPublisher
Associació cultural "La Botalària"Rights
info:eu-repo/semantics/openAccess
This item appears in the folowing collection(s)
The following license files are associated with this item: